Højt, højt oppe mod nord ligger der et nådesløst land -
- hvor nætterne er lange og vintrene ubarmhjertige.
Dette er vikingernes land.
Her sender blodtørstige høvdinge deres brave krigere i kamp.
Angrib!
Hallo?
Er der nogen hjemme?
Ved Thor!
Det er altid det samme! Vi plyndrer, og så er der ikke nogen!
Er guderne vrede på os?
Lyt til disse ord fra guderne!
En fugl i hånden er bedre end ti på taget.
Den, der kommer først til mølle, får først malet.
Runograf, gør dig nu lidt nyttig for en gangs skyld.
Odin siger...
Hvordan kan vores fjender bare forsvinde?
Odin siger, at frygten giver dem vinger!
Hvad sagde du? Giver det, du kalder "frygt", dem evnen til at flyve?
- Nej, det er bare en talemåde... - Tænk engang, hvis vi kunne flyve!
Ha, ha, ha, ha!
Undskyld, jeg tror, du misforstod...
Vi må opsøge en mester i frygt, som vil lære os denne magiske kunst.
Når frygten giver os vinger, vil intet stå i vejen for os.
Snart kan vi prale med, at vikinger ved alt om frygt!
Vi bliver de mest tænderklaprende, bukserystende, blødagtige kujoner!
- Kujoner! Kujoner! Kujoner! - Jamen...
Jeg vil give hvad som helst til den, der bringer mig en sådan mester.
Hmm... Hvad som helst?
- Ha, ha, ha! - Runograf! Kan du klare det?
Odin siger, at frygtens mester befinder sig...
...befinder sig lige... lige...
...lige der!
Og hvor peger skæbnens finger hen?
En lille, ukuelig, gallisk landsby holder stand mod romerriget -
- og lever i gensidig respekt, harmoni og forståelse.
- Hej, Obelix. - Hvad, Asterix?
- Sker der noget spændende i dag? - Nej.
- Er der ingen ballade med romerne? - Næ, desværre ikke.
- Siger du, at min fisk er rådden? - Den er sundhedsfarlig!
Jeg har det, som om der mangler noget. Måske en god fiskeslåskamp.
Faktisk tror jeg, der er gang i en fiskeslåskamp lige nu.
- Vil du være med? - Tja, det vil jeg vel.
- Men ikke noget med at kaste sten. - De er da i det mindste friske.
Stop slåskampen! Stop, sagde jeg! Stop så!
Her i min hånd har jeg et brev fra min bror Jeronimix -
- den navnkundige kriger, den berømte helt fra Slaget ved Gergovia -
- som kæmpede side om side med den store Vercingetorix...
- Men hvad skriver han? - Hvad? Åh, nå ja.
Han sender sin søn Provoix hertil fra Parisiorum.
Altså, I er mine to bedste krigere.
Derfor får I til opgave at tage jer af Provoix og gøre ham til et mandfolk.
Vi gør ham til den største kriger i Gallien.
Og vi vil afholde en storslået festbanket til hans ære.
Okay, folkens, I ved, hvad I skal gøre.
Yi-ha!
- Hej, drenge. Hvad? - Nå, så... Er du?
Ja, det er du vel. Jo, Provoix!
Det her er Provoix, søn af min bror Jeronimix -
- den navnkundige kriger, den berømte helt fra Slaget ved Gergovia.
- Ja, ja. Fint nok. - Øh...
Dette er mine bedste krigere, Asterix og Obelix.
- De har ansvaret for din træning. - Goddag.
Av!
Hov, se nu der. Er det din fugl?
Ja, det er SMS. Småmobilesætningerix.
Jeg sender SMS ud til alle mine babes.
I er vel ikke med på den nye teknologi herude på landet. Hvad skal vi æde?
- Vi har tilberedt en hors-d'oeuvre... - Den her fisk er ikke rigtig frisk.
- Hvad sagde jeg? - Ikke frisk? Åh, din!
Det allersejeste ved Parisiorum er, at det er en 24-timers by.
Der er åbent hele natten, vilde fester, alt det der. Det er rimelig svedigt.
- Vil du ikke have noget vildsvin? - Øh, ja... nej.
- Jeg spiser ikke kød. Kun grøntsager. - Grøntsager? Jamen...
Jeg har selv fanget vildsvinet. Smag bare en lillebitte bid.
I din alder spiste jeg ikke andet end vildsvin.
Vildsvineragout, vildsvinegrydesteg, vildsvinekage med marmelade...
- Lad være at presse ham. - Har du set, hvor tynd han er?
Hvis vi skal have gjort en kriger ud af ham, må vi få ham til at spise.
Årh, mand! Vi er godt nok kommet på bøhlandet.
Mi-mi-mi... Bedre, ja, varmere. Mi-mi-mi...
Trubadurix? Én tone fra dig, og du ender i et drengekor.
Hvad? Din barbar.
- Har du lyst til en dans? - Til det der? Aldrig i livet.
Keltisk musik er totalt oldnordisk.
Nå, men hvad er det så, der swinger for tiden?
Hmm...
Lad mig vise jer, hvordan man er nede med de fede i Parisiorums katakomber.
Huh?
Føler du dig funky, fætter?
Så meget! Jeg er nede med de fede, fætter.
Kom så! Få lidt fart på!
Har du husket at pakke det hele, Olaf? Morgenstjerne, rene underbrynjer?
Far, helt ærligt... Det er altså mit 34. eller 35. togt.
- Åh, skatter! Kom lige. - Ja, kære?
Når du er ude og udplyndre barbarer, så husk at snuppe et par lysekroner.
Og her er en liste over de møbler, jeg vil have.
Jeg vil have et bredt udvalg af prisbillige, men trendy borde -
- bogkasser og skabe i eg, fyr og teak, som man let kan samle. Fik du det?
- Ja, Vikea. - Og et nyt sæt hovedskaller.
Jeg holder udkig efter tvillinger.
- Okay, skal vi snart af sted? - Abba, jeg har jo sagt det 100 gange.
- Det er en forretningsrejse! - Farmand, helt ærligt, vær nu sød.
Lad mig komme med dig bare denne gang, så plager jeg dig aldrig mere.
Det er udelukket! Ingen kvinder og børn om bord.
Og ingen diskussion! Jeg har talt, ved Thor og Odin tilsammen.
Og du skal ikke gå bersærk på mig, unge dame.
Jeg skriver lige en ny liste.
Ingen kvinder, ingen børn om bord!
At være pige er bare for surt.
Ah!
Og træk... Træk så til, drenge.
- Provoix? - Nu skal vi starte træningen.
Den er ikke engang 12 endnu. Væk mig ved tretiden.
- Obelix? - Må jeg?
Pi-pi-pi-pirater!
Det er ga... Det er gallerne!
Åh! At være et mandfolk er bare surt!
Hm...
- Hvordan klarer min nevø sig så? - Fantastisk. Han klarer det flot.
"Flot" er måske ikke lige det helt rigtige ord.
- Lad os sige, at vi gør vores bedste. - Hm! Godemine, send ham ind!
- Gå bare ind. - Nej! Nej, ikke dem!
Åh, jeg beder jer, lad mig ikke være alene med de to.
Er det dét, du vil kalde "fantastisk"? "Klarer det flot"?
Jeg gav jer den opgave at gøre ham til et mandfolk.
Ingen har spurgt mig, om jeg har lyst til at være et mandfolk.
I to må hellere se at finde på noget, han har lyst til.
Ah... Den er færdig.
- Sig mig, skal der være fest? - Ja, på en måde.
Men først skal vi have en lille opstrammer.
Tak, sønnike!
Altså, jeg drikker ikke det der. Det er ikke økologisk.
- Hov, vent! Vent, du har godt af det. - Wow, han har fart på.
Det gør dig mandig! Det giver hår på brystet!
Du har da ikke hår på brystet. Og nu du siger det, det har jeg heller ikke.
- Mange tak. - Laks eller laks?
- Laks eller? - Laks.
- Laks eller laks? - Øh, laks. Jeg mener, laks.
- Er du ny? Jeg kender dig ikke. - Ja...
Abba? Hvad laver du her? Jeg sagde, du ikke kunne komme med.
Jeg er dødtræt af, at jeg aldrig må noget.
Jeg bliver ikke derhjemme længere.
Er det rimeligt at behandle kvinder som slaver?
En skønne dag bliver kvinder og mænd lige.
- Er du færdig? - Nej!
Kvinder vil også gerne flyve. Og lære frygten at kende.
Ja!
- Hvem er den der nye fyr? - Det er min datter, torskepande.
Er din datter en mand?
Land i sigte!
Alle går tilbage på deres pladser og spænder deres sikkerhedsbælter.
Øh, drenge... Jeg ved altså ikke rigtig med det her.
Bare slap af. Det bliver sjovt. Alle er taget med.
- Er det så her, der er fest? - Ja, det kan man godt kalde det.
- Længe leve Pax Romana! - Hjælp!
Længe leve!
- Hvad sker der? - Cæsar for evigt!
- Det er unge Juventus. Han er ny her. - Må jeg ikke få ham her?
- Nej, lad nu knægten prøve. - Nemlig! Lad ham nu prøve!
Okay, okay. Tag det roligt.
Kunne Deres Højhed tænke sig at gøre os den ære? På tre...
Er du vanvittig? Jeg er pacifist. Jeg vil ikke slås med nogen.
Tre. Ja! Du klarede det!
Hurra!
De er vilde dyr!
Lad mig komme væk herfra!
Anden dør på højre hånd. Forbi teltene.
Mange tak.
- Knægten er ved at komme efter det! - Jeg vidste, han ville kunne lide det.
De er skøre. De er totalt skøre.
V-v-v... Vikinger!
Åh, endelig. Mit første togt. Jeg kan slet ikke vente.
Næ, det kan du godt glemme alt om. Du bliver her, til vi er hjemme igen.
- Hvad? Det kan du da ikke mene. - Jo, jeg kan.
- Du kan ikke tvinge mig. - Jo, jeg kan.
- Er du sikker? - Ja.
Ja!
I ved godt, hvorfor vi er her.
Men der bliver ikke nogen myrderier og plyndringer denne gang.
Frem for at slagte dem skal vi observere dem og få det, vi kom efter.
Finde mesteren. Og så kan vi slagte dem.
Olaf? Kom lige med.
- Har du nu forstået min plan? - Ja.
Nej... Ja, undskyld, far, men det er altså en ret indviklet plan!
Sæt dig nu ned, og så prøver vi igen.
- Her. Denne sten er dig. - Jeg er en sten.
Vi leger bare, det er dig. Godt. Her er så frygtens mester.
Hvis du kan fange frygtens mester -
- så kan du bede høvding Helgrimsøn om lige, hvad det skal være.
- Nåh... Hvad skal jeg bede om? - Hende her.
- Høvdingens datter. Abba. - Hmm... Det ligner en sten.
Sådan. Det er en pige.
- Hvad skal jeg med hende? - Gifte dig med hende.
- Hvorfor? Hun tog mit hår. - Fordi høvdingen ikke har nogen søn.
Så hans svigersøn bliver den næste høvding. Har du forstået planen nu?
Øh... Ja!
Jeg er en sten.
- Det gik da egentlig meget godt. - Godt nok til knægten i hvert fald.
- Han havde det rigtig sjovt, tror jeg. - Obelix! Asterix! Hjælp! De kommer!
- Der kommer vores dreng. - Og han har fart på.
De er ved at gå i land. Vikingerne er ved at gå i land nede ved stranden.
- Vi må advare de andre. - Rolig. En erobrer ad gangen.
Ja, de må vente, til det bliver deres tur. Vi kom først.
Vi må af sted nu. Hvad venter I dog på?
Hører I overhovedet ikke efter? Ved I slet ikke, hvem vikingerne er?
Jo, da. De er grusomme, vilde krigere, som ødelægger alt på deres vej.
Nok bor vi i provinsen, men lidt følger vi da med.
Vi er fortabt...
Men altså... Jeg forstår ikke...
- Måske skulle vi snakke med ham. - Ja, jeg tror, han er sulten.
- Jeg henter lige et vildsvin. - Det er bedre, du snakker med ham.
Hmm...
Okay, hør engang... Du skal ikke være bange. Vi er her jo.
Tænk på, at vi er gallere. Vi aner jo ikke, hvad frygt er.
Men det gør jeg. Jeg er ekspert. Jeg er bange for alting.
Jeg er nærmest... mester i frygt.
Dig? Sådan en stor, farlig kriger... Du er da ikke bange nu, er du?
Nej, måske ikke. Det er ikke så slemt lige nu, så længe I er her.
- Lyseslukkere. - Vi må hjem til frokosten.
Ja, vi fortsætter træningen i morgen. Du skal nok blive en god kriger.
Nej, det er håbløst.
Hvad? Har du set mesteren? Og han kender frygtens hemmelighed?
Ja. Ja, det gør han. Jeg observerede ham.
Men når han er sammen med de dumme gallere, glemmer han det hele.
Din idiot! Han var lige for næsen af dig, og så tog du ham ikke?
Red så mesteren, inden de barbarer får drænet frygten ud af ham.
Hey! Provoix, jeg har øvet lidt på nogle af de der dansetrin, du ved -
- dem du viste mig, og jeg er ikke sikker på, jeg gør det rigtigt.
Altså, vi er enige om en ting. Du gør det ikke rigtigt.
Din venstre fod skal bag om den højre.
- Ja, det er bedre. - Meget bedre.
Øv dig lidt, når jeg er taget af sted, så styrer du dansegulvet.
Af sted? Provoix, vil du forlade os?
Ja...
Hey, Provoix... Vent lige lidt.
- Hvad? - Her, knægt. Jeg har noget til dig.
Det her er min fineste sten.
Du skulle have den, når du var blevet en kriger, men du må få den nu.
Hvis du prøver at løfte den hver dag, skal det nok lykkes til sidst.
Det tror jeg nu ikke. Det er jo umuligt.
Hvordan kan du vide, det er umuligt, hvis du ikke prøver?
- Du opfordrer ham til at tage af sted? - Det er hans egen beslutning.
Nej! Hvad så med det løfte, vi har givet Majestix? Og landsbyens ære?
Vi kan ikke tvinge ham. Det er forkert.
Hurtigere. Ja. Hurtigere!
Åh, se nu der. Akslen er brudt sammen.
Dumme sten! Lige, hvad der manglede.
Det bliver da også bare bedre og bedre.
Hvem? Hvem der?
Hallo?
Obelix? Asterix? Er det jer?
Hallo? Nå, det er bare vinden.
Vinden og et par... egern. Fine, søde, harmløse, små egern.
Og en viking!
Han har ikke lyst til at være her, så er det vel bedst på den måde.
Og jeg har det egentlig godt med det. Har du det ikke også godt med det?
- Det har jeg vel. - Åh, mand. Jeg er ved at være sulten.
Jeg kunne godt bruge et par vildsvin. Hvad siger du?
- Jeg er ikke sulten. - Kom nu.
Sådan et par lækre, saftige vildsvin!
Ved du hvad? Han fik aldrig så meget som smagt på et vildsvin.
Vi fik ham aldrig til at føle sig rigtig velkommen, nu jeg tænker efter.
Med en smule mere træning kunne jeg have fået en rigtig kriger ud af ham.
Der bliver godt nok stille heromkring fra nu af.
SMS? Hvad? Hvor? Hvem? Vent... Hvad er der sket?
Provoix har haft et uheld!
De udenlandske vogne er noget bras.
Bare en lille bautasten, så bryder de sammen.
Mærkeligt, at han er kørt ind i skoven alene.
Og mere mærkeligt... Han har ikke taget min gave med sig.
Obelix, se!
Det er Provoix' sværd. Han er blevet bortført af vikingerne.
Åh, nej... Vi må fortælle det til Majestix.
Asterix, Obelix! Og gæt, hvem der kiggede forbi.
Min bror Jeronimix, den navnkundige kriger, den berømte helt fra...
Ingen smiger, tak! Og glem ikke slaget om Parisiorum.
Jeg har kun et par minutter, inden jeg må videre til Parisiorum -
- så jeg smutter bare ind og siger goddag til Provoix...
- Det kan du ikke. - Det er umuligt.
Ja, han er langt, langt herfra... På en udflugt.
Det er en... overlevelsestur. Der er masser af overlevelse på turen.
Taler vi mon om den samme knægt? Ha, ha! Den var god, var den.
Jeg kommer igen ved næste fuldmåne.
Så er han vel tilbage fra overlevelsesturen. Vi ses, gutter!
Af vikingerne?!
Jeg aflægger dette løfte... Jeg vil rejse til vikingernes land -
- og bringe Provoix med tilbage inden næste fuldmåne.
Det er godt. Min nevøs liv og vores landsbys ære er i jeres hænder.
Bare rolig. Vi får ham hjem i tide.
Asterix, tag denne trylledrik med dig til farerne, som venter jer.
I skal nordpå, indtil I første gang støder på land. Drej til venstre -
- så skarpt til højre og ligeud, til venstre og straks til højre igen.
- Så skal I vrikke og sno jer... - Vrikke?
- I skal bare følge Nordstjernen. - Godt. Jeg er med. Nordstjernen.
Vent, vent! Før I stævner ud på jeres episke rejse -
- kan I da ikke drage af sted uden et lille afskedskvad...
Jeg insisterer. Mi-mi-mi...
Ups!
- Farvel! - Må heldet følge jer!
- Og hvad er så det? - Det er nødrationer.
Hmm...
Han ser da ikke helt smadret ud.
- Nåde! - Nåde? Hvad er det?
Det må være endnu et af deres underlige påfund.
Han er søreme god.
Bind ham så. Vi kan ikke have, han flyver sin vej.
Nej!
Jeg er sulten!
Ja, måske skulle du ikke have spist de nødrationer den allerførste dag.
Når jeg er bekymret, så spiser jeg. Hvor langt er der endnu?
Jeg ved det ikke! Tågen dækker for himlen.
Jeg ved ikke, hvor Nordstjernen er. Eller noget andet for den sags skyld.
Hvad? SMS! Jeg troede, jeg havde mistet dig.
Vi skal nok slippe fri, ikke?
- Hey! Sej fugl. Det er din, ikke? - Jo, da. Det er da min.
- Er det dig, der er mesteren? - Mit navn er Provoix. Hvem er du?
- Undskyld. Jeg hedder Abba. - Du... Du vil måske hjælpe mig?
- Ja, hvis jeg kan. - Okay.
Årh... Wow!
Okay. Ja tak. Det var rart.
- Sig mig, fryser du? - Nej, jeg fryser ikke. Jeg... Jeg...
- Jeg er bange. - Hvor er du heldig.
- Heldig? - Ja, at du kan flyve.
Jeg ville elske at svæve over havet som en fugl og stige helt op til solen.
Åh, vil du ikke nok lære mig det? Fortæl mig din hemmelighed.
Altså, hvis du hjælper mig med at komme hjem, vil jeg da gerne prøve.
Hvad er det, du laver? Jeg har sagt til dig, du ikke må tale med fremmede.
Ikke dig! Hende!
Tak, fordi du skælder mig ud lige for næsen af gidslet.
- Jeg er stadig sulten! - Det siger du ikke.
Asterix, tror du, Nordstjernen stadig er deroppe? Oven over tågen?
Medmindre du har spist den, så ja. Obelix, du har lige givet mig en idé.
- Kunne du se den? - Nej, prøv igen.
Ha, ha! Det er den vej, Obelix!
Hvornår vil du få din far til at slippe mig fri?
- Lige så snart du lærer mig at flyve. - Åh, ja. Det der...
Jeg kom til at tænke på...
Hvordan har du det med mennesker, der lover noget -
- og så ikke kan holde det, de lover?
Åh, du mener en løgner? Prøv at kigge derop.
- Hvad er det? - Den sidste fyr, der løj for mig.
Ham tog farmand sig af.
Hvad med første flyvelektion klokken tre på tirsdag?
Lad os hæve hovedskallerne for frygtens mester.
Længe leve mesteren! Længe leve mesteren!
Er det så snart min hovedskal, de skåler med?
Nej, din tosse. Det er sådan, vikinger siger velkommen til deres gæster.
Skål!
Nå, men jeg går ud fra, at det her er økologisk grøntsagsjuice?
Det er grøntsagsjuice, ikke?
Det er helt klart økologisk.
For nu er han blevet en viking... løft skallerne til en skål
løft skallerne til en skål
for nu er han blevet en viking... løft skallerne til skål.
Skål!
Se!
(musik og latter)
- Det er den vej. - Ja, den vej.
Vent lidt. Jeg har en idé.
Telegraf. Stenograf. Koreograf.
Nescaf.
Autograf. Half'n'half.
Hvad griner du af?
Har du hørt det, Asterix? Alle deres navne ender på "af".
Asteraf. Faktisk så hedder jeg Asteraf, Obelaf.
Obelaf!
Jeg har ikke jer to med på min gæsteliste.
Vi står lige... der.
Så har vi officielt sneget os ind.
Man sidder som sild i en tønde her.
Ikke nu. Vi må have fundet Provoix.
- Hey, du der! - Er han på benene igen?
De er mere hårdføre end romerne, ikke? Jeg ordner ham den her gang.
Men hvad du end gør, lad være med at vække...
...opsigt.
Kan jeg da ikke få fred og ro til at spise min hvalros a la creme?
Hvordan laver man hvalros a la creme?
Man gør præcis ligesom med jordbær a la creme -
- men i stedet for jordbær bruger man... Vent nu lige lidt!
- Hvem er I, og hvad laver I her? - Jeg er Asteraf, og det her er Obelaf.
- Og vi leder efter Provoix. - Ah, mesteren.
- Mesteren i hvad? - Frygt, selvfølgelig. Se engang.
Hvorfor danser du ikke med din forlovede?
Jeg har travlt.
Længe leve mesteren! Længe leve mesteren!
Se. Han er i knibe.
Hov!
Lad dem så være. Det er mine venner.
- Venner? - Længe leve mesteren!
Ja, det er flot, "mester", men nu er det på tide at sige farvel.
- Vi skal hjem. Kom så. Sig farvel. - Jeg er jo lige kommet hertil.
Din far venter, at du er hjemme i landsbyen inden næste fuldmåne.
- Åh nej. Ikke far. - Åh nej. Ikke far!
- Jeg bliver her. - Han bliver her!
- Så er det nok! Du kommer med os. - Du skal ikke tale sådan til ham.
Du er ligesom min far. "Du må ikke gøre dit, du må ikke gøre dat."
- Det er, fordi han holder af dig. - Min far holder slet ikke af mig.
Så havde han ikke sendt mig hen at bo hos en flok kiksede bondeknolde!
- Bondeknolde? - Bondeknolde?
I gjorde mit liv til et mareridt. Her behandler de mig, som jeg fortjener.
Så bare forsvind, gider I? Jeg vil aldrig nogensinde se jer igen.
Åh... Obelix, vent.
Husk lige drikkepenge.
Obelix! Vent på mig.
Hey... Obelix!
Provoix! Vent!
- Hvem var de to fremmede? - Ikke nogen.
Hvad er der i vejen? Du havde det da sjovt, indtil de dukkede op.
Det var bare en besked fra min far. Jeg har... problemer.
- Du ville ikke kunne forstå det. - Jeg forstår det bedre, end du tror.
Du skal ikke tænke mere på det. Kom nu. Op med humøret.
Av!
Ja!
Det er langt over jeres sengetid. Gå så hjem nu! Af sted!
- Vi må hellere gå tilbage til festen. - Ja. Lad os gå ind igen.
Venner! Jeg vil gerne udbringe en skål for den mand -
- som fuldførte sin opgave ved at fange selve frygtens mester!
Ingen anden end min søn, Olaf.
Ja! Længe leve Olaf! Længe leve Olaf!
Nå, hvad kunne ham din store dreng så godt tænke sig?
Min søn, Olaf, ønsker at indgå ægteskab -
- og anmoder ydmygst om din datters hånd.
- Min datters hånd? - Hovedskallen kunne jeg bruge...
Hvad handler det her om? Har du lovet min hånd væk til det fiskefjæs?
Kommer valget af ægtemand ikke kvinden ved?
Vikinger vælger sig en pige og trækker hende ved håret hjem.
Den tradition er der ikke noget galt med, vel, Vikea?
Bortset fra hårtabet og et grimt tilfælde af slidsår fra vejgruset -
- så var det den lykkeligste dag i mit liv.
Jeg gifter mig ikke med den torskepande!
- Der bliver slet ikke noget bryllup! - Jo, der gør!
Stop hende!
- Provoix! - Abba!
Bare rolig, Abba. Jeg ordner det. Lyt til mesteren! Jeg advarer jer...
I morgen ville være en passende dag at afholde brylluppet.
Godt! Men først skal mesteren lige vise os, hvordan man flyver.
Obelix! Hvor er du på vej hen? Har du tænkt dig at gå hele vejen hjem?
- Bare fordi Provoix... - Nævn ikke det navn!
Nå, fars vovse, som elsker sin farmand, modsat visse andre!
- Obelix, du kan ikke bare gå din vej. - Hvorfor ikke?
Provoix har brug for os. Han ved det bare ikke, så kom nu og hjælp mig.
Det er umuligt efter det, han sagde. Det kan jeg bare ikke.
Det sagde Provoix om at løfte bautastenen.
Hmm...
- Okay. Prøv så at skræmme os. - Hvorfor?
Så vi kan flyve, selvfølgelig!
- De er jo komplet skøre. - Jeg sagde, skræm os!
Ja. Så se her...
- Hvad er det? - Det er et skræmmende brøl.
Nej. Det her er et skræmmende brøl...
- Du skræmmer jo mig. - Så er det nok.
Det er på tide, at mesteren demonstrerer sin evne til at flyve.
Bring ham ud til klippen!
- Provoix? Provoix? - Hvor er de alle sammen henne?
Der ligger en der. Hvor er Provoix?
- Hvad har I gjort af ham? - Det ved jeg ikke.
Sig mig, hvor han er, ellers bliver jeg først rigtig gal!
Godt klaret. Sådan får man fjenden til at afsløre absolut ingenting!
Uah!
- Er I klar til afgang? - Roger.
Vi har et mekanisk problem. Jeg ordner det.
Det er mine tænder. Mine tænder klaprer.
Falsk alarm. Anmoder om tilladelse til at lette.
Roger. Fyr mesteren af.
Stop! Vent lige et øjeblik.
- Hvad er der nu? - Se. Thor har givet os et tegn.
- Det er væk. - Ikke flere udsættelser!
Jeg tror snart, han ikke kan flyve. Og så bliver der ikke noget bryllup!
- Selvfølgelig kan han flyve. - Nej, jeg kan ej.
- Han er klar nu. - Nej! Lad være med at slippe mig!
Slip ham.
- Ja! - Utroligt. Han flyver!
Okay, I blødagtige, bukserystende krystere! Lad os lette fra klippen!
- Ud fra klippen! Ud fra klippen! Ja! - Stop!
For det første er I ikke bange nok, og endnu vigtigere...
- Vi har et bryllup, der venter. - Nå, ja!
Vent! Hvad med mig?
Olaf? Olaf! Du skal også være med.
Det er jo dit bryllup!
Okay, hvis jeg skal med... Hvad så med mesteren?
Jeg tror ikke, det varer længe nu, før han lige så stille flyver hjem.
Runograf! Skal du med, eller hvad?
Jeg kommer, høvding.
Altså, det her er virkelig underligt. Måske giver frygten os vinger?
Hjælp!
Orv! Du er godt nok stærk.
Asterix. Obelix. Jeg er så glad for at se jer.
Jeg troede ikke, I ville have noget med mig at gøre efter det, jeg sagde.
Sig mig, fløj jeg virkelig?
- Lad os gå tilbage til båden. - Nej!
Vikingerne tror, at jeg kan flyve, så Runografs søn skal giftes med Abba -
- så jeg kan lære dem at flyve... Vi må stoppe det bryllup.
- De er skøre, de vikinger. - Nej, nej. Vi tager hjem.
Glem alt, hvad jeg sagde lige før. Jeg hader jer! Jeg hader jer!
Min lille pige.
Hæ, hæ, hæ...
Stop! Vend nu om! Vi er nødt til at tage Abba med os.
Desværre, vi har ikke tid. Og desuden kan vi ikke bortføre høvdingens datter.
Lad nu knægten få sin viking.
Du skal lade være at gøre det hele værre.
Lad være at blive vred på mig. Jeg har da ikke gjort noget.
Hvis vi havde taget Provoix ved festen, kunne vi have undgået ballade.
Men hr. Obelix skulle være et stort pattebarn og løbe surmulende væk!
Hvis du havde været rarere ved ham, ville han være gået med os frivilligt.
- Jeg er så træt af dit "hvis nu". - Kun hr. Asterix kan bruge hjernen.
Men hr. Asterix ved bare ikke, hvordan man taler til unge.
Hvad mener du om det, Provoix? Ved jeg ikke, hvordan man taler til dig?
Nej!
I kan ikke tvinge mig til at blive gift!
Det minder mig om min bryllupsdag.
Du bed jo næsten fingeren af mig, før vi bandt dig, kære.
- Det var tider! - Vent jer, til Provoix kommer tilbage!
Men han kommer skam ikke tilbage. Han fløj væk -
- og jeg tror ikke, han nogensinde kommer tilbage.
- Ingen rører sig. Stop brylluppet! - Hurra for mesteren!
Hvad laver du her? Du er jo faldet... Jeg mener, fløjet din vej...
Løgner! Du ved godt, jeg ikke kan...
...på nogen måde tillade, at det her bryllup fortsætter!
- Provoix! Hvad er der sket med dig? - Fang ham, drenge.
- Hold grabberne fra vores knægt! - Og det er nu, fister!
Nu har vi chancen. Lad os komme væk!
Følg efter dem. Dræb mesteren. Har du forstået?
Dræb mesteren. Det forstår jeg godt.
Vi skal nå ned til havnen!
Yi-ha!
Hvad skal vi med en båd? Du kan da bare flyve af sted og tage mig med.
Ja, undskyld, hør lige... Jeg er bare ikke bange nok.
Se.
Hvis du rører hende, så knækker jeg dig midt over! Sådan her...
Trylledrikken er holdt op med at virke. Du må forestille dig, at den knækker.
Åh, hvor godt! Du er bange.
- Flyv af sted. Du kan tage mig med. - Jeg kan ikke.
- Er du stadig ikke bange nok? - Jo, jo. Men jeg kan ikke flyve!
Hvad?
Hov... Hey...
Abba! Er du okay?
Du har løjet for mig! Du er ligesom alle de andre.
Abba, vent! Jeg er ked af det.
Det var ikke min mening at lyve for dig. Det skete bare ligesom.
Flyv ud og hent Asterix og Obelix!
Det kalder jeg en slåskamp! Meget sjovere end med romerne.
Vi burde invitere dem til at erobre vores landsby en dag.
Åh nej. Hvor er nu Provoix?
Hvad er det?
Idéfix, hvad er det, hun siger? Hvad er beskeden?
Provoix er i vanskeligheder. Hun er for træt til at sige mere.
God teknik. Den fugl har talent.
Vi må hellere følge efter hende.
Abba! Vi må se at komme væk!
Det her bliver rigtig sjovt.
Nej! Du må ikke slå ham ihjel.
Nå, hvem er mester nu, hvad?
Derovre!
Vores knægt er ved at komme efter det, synes du ikke?
Abba?
Abba...
Olaf? Olaf, de kommer!
Dræb ham nu. Hvor er du blevet af?
Hej, far...
Se mesteren. Han er ved at flyve af sted med din datter.
- Stands! - Lige nu!
- Er det jer igen? - Stop ham, før han flyver sin vej!
Han flyver ikke nogen steder. Han er en løgner, en snyder og en bedrager.
- Jamen vi så ham jo flyve. - Ja, det passer. Vi så det.
- Det hele var fup. - Se selv!
Det var mig. Jeg holdt ham oppe med rebet. Ikke, far?
Din idiot. Det skulle have været en hemmelighed!
Han kan ikke flyve? Nå, du prøver altså på at narre mig?
- Du ryster. Er du mon bange? - Nej! Nej, høvding.
- Jo, måske en lille smule. - Så er du jo klar til en flyvetur!
Odin løj for mig. Frygt giver slet ikke vinger!
- Nej, Abba! - Provoix!
Abba! Hold fast!
Nej!
Bliv, hvor I er. Vi kommer!
Åh...
Flyve. Det er den eneste måde, vi kan komme væk på. Men det er jo umuligt.
Ved du, hvad en god ven sagde til mig?
"Hvordan kan du vide, at noget er umuligt, hvis du ikke prøver?"
- Nej! - Provoix!
Nej! Nej...
Hvad? Obelix, se!
Han klarede det!
Han kan altså flyve!
Du... Du reddede mit liv.
Se lige. Så I det? Har I set, hvad han laver nu?
Han klarer det flot. Han klarer det rigtig flot.
Ser du, Obelix, det er ikke frygten, der giver os vinger, men kærligheden.
Hallo? Vikinger?
Jeg har dårlig mave. Jeg er svagelig. Har brug for hjælp nu, be-be!
- Lidt mere vildsvin? - Åh ja, her.
Lad mig nu skænke dig et krus af vores dejlige hjemmebryg, ha, ha.
Åh, nej. Vi når jo aldrig frem i tide.
Hurtigere, menneske. Hurtigere!
- Hvor er min søn? - Jeg sagde jo, at han er ude at fiske.
Nej, du sagde, han var ude at jage.
Netop. Ude at jage fisk.
Som ægte pariser vil De sikkert sætte pris på min nyeste komposition.
Yi-ha!
Jeg vil gerne se min søn... nu!
Åh... Hej, far!
Så er jeg med. Nu kan jeg kende knægten igen. Altid ude efter pigerne.
Så måtte Provoix slås mod Olaf, kun med bommen fra sejlbåden.
Ja. Han var en regulær enmandshær.
Min kære Majestix, jeg vil takke dig for alt det, du har gjort for min søn.
Næ, du bør takke Asterix og Obelix. Det var dem, der klarede det.
Nej, det var ikke os. Det var Deres søn, der klarede det.
Provoix!
Nej. Jeg har ikke tænkt mig at give dig hånden.
Min søn, jeg er stolt af dig!
En lille gave til værtinden.
Moderne vikingedesign. Hovedskaller, lamper, møbler. Vi laver lækre ting.
Og det her er Armamix, Hørmetix, Senilix og så vores skjald, Trubadurix.
Har I hørt det? Alle deres navne ender på "ix".
Måske vil d'herrer fra det høje nord lytte til en original gallisk ballade?
- Ja, da! Meget gerne. - Okay, nu skal det være.
Mi-mi-mi-miii...
Jeg ææælsker diiig åh hvor jeg ææælsker diiig
Ikke mere. Ikke mere! Jeg får kvalme. Mine ben er som gelé.
- Hvad er der galt med mig? - Se, det er frygt.
... ææælsker diiig...
Hvis det her er frygt, så må det betyde, at vi kan flyve...
Jeg spekulerede på, Miraculix... Hvad bruger man egentlig frygten til?
- Miraculix! - Hvad?
- Hvad bruger man frygten til? - Frygten er det, der gør os tapre.
Ægte mod er, når man overvinder sin frygt.
Hmm...
Rmm... Slip mig fri!
Og således begynder en helt ny æra for vikingerne.
For man må medgive, at deres videnskabelige ekspedition -
- lykkedes i en grad, de end ikke kunne have drømt om.
Åh! Er det der tåge?
Jeg hader tåge! Jeg bliver så bange.
Jeg vil have min moar. Jeg vil ikke have nogen tåge!
Moar! Moar!
Tekster: Claus Stenhøj www.undertext.com
...lige der!
Og hvor peger skæbnens finger hen?
En lille, ukuelig, gallisk landsby holder stand mod romerriget -
- og lever i gensidig respekt, harmoni og forståelse.
...lige der!
Og hvor peger skæbnens finger hen?
En lille, ukuelig, gallisk landsby holder stand mod romerriget -
- og lever i gensidig respekt, harmoni og forståelse.